Tidligere:
Jeg hedder Wilkin Brattle, ridder i Edvard I's hær.
Bøddelen Maddox døde i Deres husbond tjeneste.
Jeg tog hans identitet for at redde mig og mine venner.
Undskyld, at jeg løj.
Hvorfor fører De dem til mit kapel? Hvorfor så hemmelighedsfuld?
Han søgte efter kætterske mærker.
- Så ærkediakonen dem? - Har De set dem?
Ja. På helbredersken i grotterne.
Lyver han for at undgå strafarbejde?
Vi får se, hvad det fører til, når vi forlader dette gudsforladte hul.
Jeg stoler på jer. En bror kan ikke ønske sig mere gavmilde søstre.
Halvsøstre.
Rebellerne skal knuses.
De er nomader, ikke rebeller.
Sir Norton. Han er mit tilbud til Dem. Tortér, og dræb ham.
Men Deres vrede skal ikke dræbe vor foged eller hans mænd.
De kender konsekvenserne.
- Vi får skylden. - Fogeden...
Leon så det ikke. Corbett ser kun forræderi.
- Tak. - Hengivenhed kræver ikke tak.
Du har ikke vist nogen glæde, siden vi lå sammen.
Skænkede jeg dig nydelse?
Ja.
Jeg blev yderst tilfredsstillet.
Pater noster, qui es in caelis
Sanctificter nomen tuum
Adveniat regnum tuum
Fiat voluntas tua
Sicat in coelo, et en terra
Panem nostrum quotidianum
Da nobis hodie
Et dimitte nobis
Er det ikke for tykt? Jarlen må ikke tro, at jeg har slugt en lammekølle.
Jeg måtte anvende dobbelt vattering, De bliver jo til stadighed slankere.
De skal jo være i tredje måned?
I tredje velsignede måned.
Jarlen besøger os måske for at foretage flere undersøgelser.
Da jeg er trofast mod Dem og Deres hemmeligheder, må jeg spørge:
Med tanke på denne undersøgelse...
Bør jeg vide noget om vor skarpretter?
De og mester Gawain tilbringer en hel del tid sammen.
- Jeg vil bare være... - Være hvad, jomfru?
Foregiv ikke ærbødighed, når du er så fræk. Sig frem!
De ved allerede, hvad jeg mener. De er af kongeligt blod.
- Han er en borger med et brutalt fag. - Der er intet at mistænke.
Rygtet ville sprede sig som vand på olie.
Om forladelse.
Min kærlighed til Dem medfører en uacceptabel opførsel-
- men jeg føler, at jeg må tale, før det er for sent.
Gå.
Released on www.DanishBits.org
Endelig har Deres stædige konge skrevet under og holdt sit løfte.
"For sin nederdrægtige indflydelse på kongen-
-skal Piers Gaveston landsforvises."
Og jeg skal sørge for, at det bliver tredje og sidste gang.
Han er hos sin bror nu.
Han ophørte aldrig med at føle skyld for hans død.
De har sikkert allerede sønderbanket hinanden.
Ja. De slås om den sidste skål mad.
Jeg er ked af det, brødre.
Jeg havde aldrig troet, at min list skulle medføre så megen lidelse.
Vi tog alle del i det, Wilk.
Du har ikke gjort noget, som du bør fortryde.
- Lad dine øjne og dit sind hvile. - Jeg har læst den tre gange.
Hver gang føler jeg mig nødsaget til at læse den igen.
Du kan stille dine spørgsmål nu.
- Er der flere? - Der findes ni skrifter.
Alle håndskrevet af Nazaræeren?
Ja.
Jesus, søn af Josef.
Et testamente, en forfatter.
Hvis dette er Hans ord, er alt, hvad jeg tror på og prædiker...
Tilintetgjort.
Derfor forfølger Robinus og hans hær os.
Vi er seraferne.
Vi blev udvalgt til at videreføre og beskytte Nazaræerens ord.
Beskytte? Mod kirken?
- De kaldes Socijs Rosula. - Rosenknoppens riddere.
Efterkommere af de soldater, som piskede, torterede-
- og satte en tornekrone på ham, som de hånede som jødernes konge.
Rosulaordenen tror, at Jesus steg op fra de døde, forlod sin grav-
- og da Han mødte disse soldater, forlod han deres synder-
- og udnævnte dem til vogtere af Hans historie.
Han gav dem guddommelig ret og kirkens magt-
- til at tilintetgøre alt og alle, som måtte true beretningen.
Men den fare, som findes på disse sider!
Hvad gør Robinus og hans mænd, hvis de finder dig?
Tving dem i knæ, afklædte.
Kun serafen skal leve.
Jeg forstår ikke min rolle i alt dette.
Jeg er kun præst, ikke en lærd mand eller profet.
Vi har ikke brug for lærde eller profeter.
Vi har brug for en kriger.
Tempelriddernes fælder!
Her er et brev.
Nej!
Ovenover jer!
Djævle!
- Skal jeg sige andet til vor bøddel? - Nej.
Bare fortæl, hvor vi befinder os.
Din tilknytning til Maddox...
Det angår kun ham og mig.
Rosulaordenen ved, at præsten kom til os.
- Nu kommer de efter ham. - Ja.
- Hans tro sættes atter på prøve. - Ja.
Edvards modvilje mod rådgivning truer med at føre til borgerkrig.
Vi har mistet forbundsfæller og magt og står på kanten af ruin.
Så for at redde Deres økonomi-
- har De taget styringen over vor letsindige konges kasse.
Vi lader parlamentet administrere den.
Er det så ikke Dem, som fører os mod borgerkrig?
Vi ved, at det kan føre til større konflikter.
Edvard samler måske tropper-
- men uden allierede og penge får han aldrig en hær-
- som er vore forenede kræfter overlegen.
De er her vel for at samle flere forenede kræfter?
Ja, det er en af årsagerne.
Vi vil tilbyde Ventrishire en plads ved vort bord.
De skal yde militær støtte og adgang til kysten.
Til gengæld vil vi sørge for-
- at parlamentet aldrig deler eller skænker Ventrishire til andre.
Et tilbud, som fryder hjerte, sind og pengepung, Deres nåde.
Det her fryder måske noget andet.
Den anden grund til, at jarlen af Warwick besøger os.
En del af aftalen med kongen var en landsforvisning af Piers Gaveston.
Kongen kan ikke længere benægte det had, som Gaveston vækker.
Edvard lod Gaveston søge tilflugt i Wales.
Nær havet, så de kan sejle ind i hinandens arme.
Her bliver der ingen sejlads.
"Piers Gaveston skal landforvises, ikke kun fra England-
- men også fra Wales, Skotland og Irland for bestandig."
Han fik intet sted at skjule sig.
Alligevel undslap han Dem.
Uden penge og magt har Gaveston ingen allierede.
Uanset hvilket hul, han vælger, er han ikke velkommen.
Hvis De ved, hvor og hos hvem det hul findes, er vi yderst taknemmelige.
Og... yderst generøse.
Vor dusør, hvis oplysningen fører til Gavestons tilfangetagelse.
Det er sandelig generøst, Deres nåde.
Hvis mine mænd endda kunne overbringe Gaveston-
-i form af en lille fransk pakke-
- ville jeg så ikke også kunne bede om en tjeneste?
Hvilken tjeneste vil baronessen bede om?
Som De ved, er der også uroligheder i Wales.
Byth Encils angreb tiltager-
-og vi slår hårdere ned på det.
Blod for blod tjener hverken Gud eller rige.
Ingen ved Deres bord forstår spørgsmålet bedre end mig.
Lad mig håndtere oprøret, som jeg finder for godt.
Kan jeg ikke skabe fred og mindske Englands udgifter-
-giver jeg afkald på magten.
Er det den tjeneste, som De beder om? At trygle barbarerne?
Vi overlader gerne det tunge hverv at kvæle oprøret.
Strålende! Vi indleder jagten på den efterlyste franskmand.
Og den mest forhadte.
Skal vor spejder starte i byen?
Ja. Han skal lede efter præsten og et drengebarn.
- I hvilken alder? - Det ved jeg ikke.
Han er i den grå kvindes eller tempelridderens varetægt.
Jeg sender et sendebud til Hans Hellighed for at meddele-
-at jeg tager til Basingwerk Abbey.
Bed sir Cormac komme derhen, når han vender tilbage.
C'et vender den anden vej.
- Godt! - Snart underviser du os, sir Luca.
Nej, I er de klogeste, jeg kender.
Du kender tydeligvis ikke så mange.
- D'herrer. - Præsten er tilbage.
Ja. Vi har savnet Dem, fader.
En rejse til en ven, som vi begge kender: Annora.
- Hvorfor førte skæbnen Dem dertil? - Det begriber jeg stadig ikke.
Men jeg har en meddelelse: Hun har forladt grotten.
De er nu ved vigene ved Eastern Bay.
- Hvorfor? - Blev de tvunget væk?
Det er bedst, at hun selv svarer på det.
Kan De afslutte drengens lektion og sende ham tilbage til hans mor?
Opfør dig pænt, knægt.
Tak, Deres nåde.
- Kammerherre. - Tak, sir.
Hvis Erik havde ladet Dem forhandle, havde han måske endnu været i live.
Lad Dem ikke imponere! Jeg har det med at omtale drømme som sandheder.
Vi skal finde Gaveston.
Pengene kan give os en mulighed for at slå oprøret ned.
Vi må ikke gå glip af den mulighed.
Tror De, at De kan forhandle med rebellerne og Ulven?
Man skal først søge et kompromis.
Først da er sværdet berettiget som middel til fred.
Jeg skriver til vore nabolen og spørger efter Gaveston.
Der kan også være en kilde inden for vore mure.
- De var med i angrebet på vor lejr. - De vil se mere blod.
Det er på tide, at de ser dig, som jeg gør.
Nu forstår jeg behovet for hætten.
- Hvordan blev han så svært forbrændt? - En ildebrand.
Påsat af de samme mænd, som han havde svoret at beskytte og ære.
- Har I talt med præsten? - Ja.
Hvorfor flygtede I fra grotterne? Er I i fare?
Vi er i sikkerhed her.
Jeg værdsætter, at du fulgte med Wilkin, skeptiker.
Jeg kan mærke ægte omsorg for mig i dig.
Du kan mærke ægte frygt...
for at du skal forvandle mig til en trold.
Kom.
- Vi begravede vor ven Calo i morges. - Det gør mig ondt.
Hans skyldfølelse var så dyb som hans sult.
Lad os håbe, at han finder fred på sin nye rejse.
Og min rejse?
Min grusomme tjeneste på slottet og mit begær efter adelsdamen.
Vidste du, at det skulle blive min skæbne?
Er det den fortælling, jeg skulle være med i?
Det, som jeg ved om mennesker, mærker jeg, når jeg er tæt på dem.
Du har en evne, Wilkin.
Ukristelige sæd! Mortis hoc bastardus.
Jeg har set dele af den vision før.
Det er mig i vandet.
Nonnen... og krigeren.
Et begær, som også var forbudt.
Jo mere man kæmper for den kærlighed, som man fortjener-
-jo stærkere er båndet imellem dem.
Båndet mellem hals og hoved skal være stærkt, hvis jeg udlever mit begær.
Har baronessen afsløret mange hemmeligheder for dig?
Ja, og jeg for hende.
Alt for mange.
Jeres følelser bliver først afsløret, når der ikke er flere hemmeligheder.
Du og din ven, afslører I alle jeres hemmeligheder?
Når man har levet så længe som os-
- fortier vi kun de hemmeligheder, som vi ikke længere husker.
Wilk.
Ind i grotten!
Nomaderne er vendt tilbage for at myrde os.
Gå nu!
- Beskyt hende! - Du kan ikke klare dem selv.
Skynd jer!
Begrav dem i det bløde sand.
Jeg troede, at han var stum.
På sengen.
Vi hader, når vor kammerherre er væk.
Vi så den engelske jarl i morges.
- Følger De med ham til Warwick? - Ja.
På jagt efter Gaveston.
- Den skrækkelige franskmand? - Ja.
Han er forvist igen. Vi har fundet hans skjulested.
Baronerne er på vej derhen for at tvinge ham ud og dræbe ham.
Vi pakker Deres bagage til rejsen.
- Skal I rejse i dag? - Det er et ærinde for kammerherren.
Han har brug for nyt læder til sine støvler.
Disse støvler monstro?
I har flere dages proviant, men der er kun en times ridt til garveren.
Tror I, at jeg faldt for jeres rænkespil?
Skarpretteren er tilbage efter solnedgang.
Det er for sent.
Anvend den her.
Tvillingerne.
- Gør en af dem klar til judasstolen. - Skal jeg?
Vi burde vente på Maddox.
Hvad har jeg lige sagt til dig?
Locke!
Din lærling.
Hvilken af dem, kammerherre?
Hvilken søster skal jeg vælge?
Hende her er stadig lidt stram.
Tag den anden.
Hendes forræderiske sprække hænger som vådt lår.
Gå ud!
Du må aldrig gå ind på det værelse!
Det har De gjort tydeligt opmærksom på-
- men hovmesteren bad mig om at hente pergament.
Du behøver ikke frygte, Aiden.
Din tro angår kun dig og din gud.
Denne hemmelighed binder os ikke sammen.
Det gør hemmeligheder aldrig.
Hun afslørede sandheden til sidst.
Jarlen af Pembroke skjuler Gaveston i et kloster i Deddington.
Hvorfor er det plettet af blod? Deres kilde, kammerherre?
Tvillingerne.
Edvards gave. De var Gavestons halvsøstre og sammensvorne.
Vi har skilt os af med de andre gaver.
Hvordan tager vi ham til fange?
Han skjules i hemmelighed. Der er ikke mange vagter.
- Det gøres bedst i stilhed. - Vi tager Gawain og hans soldat.
Vi har en pelsjæger, som kender marsken.
Hvorfor skarpretteren? Han skal ikke straffes, kun fanges.
Jeg er enig. Det er ikke en opgave for almindelige mennesker.
Der er ikke noget almindeligt over hans sværdkunst.
Skulle noget uforudset hænde, har vi brug for ham ved vor side.
Gør mændene klar.
Kammerherre. Deres nåde.
- Må jeg tale frit, Deres nåde? - Kan De tale på andre måder?
Det gælder vor skarpretter.
Det er en glæde at se, hvor meget De kerer Dem om Deres undersåtter-
- men jeg har bemærket, at De tilbringer meget tid med Gawain.
Åbenbart.
I kapellet eller i haven.
Områder, som er åbne for alle, som tjener bag disse mure.
Siden Eriks død er De blevet stærkere, klogere og mere modig.
De er blevet respektindgydende.
De udfordrer mig og alle opblæste adelsmænd, som besøger os.
Det ville være djævelens værk, hvis en skandale ødelagde det.
Må jeg tale med Dem?
Maddox har en soldats evner, men hans position på slottet...
Han er ikke ridder!
Ej heller er jeg egnet til hans opgaver.
Skrøbelig stolthed er bedst egnet til krystere.
Jeg er hverken skrøbelig eller fej. Jeg har fortjent min position.
Når De stoler mere på skarpretteren end på fogeden-
- er det en hån mod mig og alle Deres riddere.
Hvilke rædsler har forårsaget dette?
Det kan hun vist ikke fortælle.
Der er du, husbond. Hvor har du været hele dagen?
- Jeg har passet mit arbejde. - Det giver dig sådanne skader?
Et sammenstød med banditter. Ikke noget vigtigt.
Hvorfor sidder kammerpigen i dit bur?
Kom, mor.
- Hej, lille skarpretter. - Hej.
- Fra baronessen. - Hvorfor skriver hun til dig?
Hoffet har brug for mine tjenester. Tak.
- Han sagde tak. - Ja, det gjorde han.
Hvilken slags tjeneste mangler hun?
Barske opgaver. Begynd på maden, jeg kommer snart.
Kom, mor.
Deres æt.
To århundreder af slægten Aberffraw.
- Er det sært, at jeg søger trøst her? - De vil omgives af Deres familie.
- Hvad ønsker De, Deres nåde? - Love.
Når vi er alene, kan vi vel bruge vore rigtige navne, Wilkin.
Ja, Love.
Kammerherren skal bruge dig til kamp.
Vi skal finde og pågribe den forviste sir Gaveston.
Det vidste jeg ikke.
- Jeg taler med kammerherren. - Det kan blive en farlig opgave.
Vi ved ikke, hvilke farer, der lurer i marskområderne.
Du har været så åbenhjertig over for mig. Jeg vil gengælde din tillid.
Jeg ønsker din tillid.
Det er kun et lag af uld.
Venter du dig ikke?
Det var en desperat list for at beholde Ventrishire.
Din helbrederske gav mig et middel for at narre kongens pisprofet.
Ved du, at hverken du eller lenet nyder godt af, at du føder en pude?
I dag er jeg blevet belært af både min kammerherre og min kammerpige.
De er begge betænkelige ved den tid, vi tilbringer sammen.
Jeg forstår.
Hvad med dig? Er du betænkelig?
Ja, det er jeg.
Men... når jeg er sammen med dig, føler jeg mig tryg.
Ja.
Mit sind er fuldt af ondskab, men med dig bliver alt stille.
Ikke alt, Wilkin Brattle.
Var det, hvad brevet handlede om?
Adelige hore! Han er min husbond!
Han er min! Jeg har tjent og lidt smerte!
Min smerte...
For Gud.
Jeg fortjener ham.
Hør her...
Jeg fortjener ham.
Maddy...
Det irske middel bedøver hende til i morgen.
Tak, fader. For medicinen og Deres diskretion.
Naturligvis, Deres nåde. Til Deres tjeneste.
- Hvor er drengen? - I koret.
Jeg tager mig af ham, til De er tilbage.
Jeg værdsætter Deres venlighed.
Må Gud være med dig, Wilkin.
Ligesom tanker om dig vil være.
Er De forelsket i ham?
I præsten? Det er vel snarere beundring.
Muligvis.
Den gør det nemmere at se mindre skrift.
Tak.
Du er da en værre vildbasse!
Din mor er blevet syg. Hun hviler sig på slottet.
Indtil hun bliver rask igen, tager præsten sig af dig.
Tiden er inde til at tage af sted.
Retfærdigheden venter i marsken.
Vask dig.
Nej!
Ripped and synced by ---===DBRETAiL===---